The Eastern Spirit Subbing Squad представя
9 ПЪТУВАНИЯ ПРЕЗ ВРЕМЕТО = Епизод 12 =
Студено ли ти е?
Да те заведа ли в болницата?
Почакай малко.
Вкъщи имам само антипиретик.
Имаш ли…
Мин Йонг.
Мин Йонг! Какво ти е?
Мин Йонг!
Какво правиш?
Ще те преоблека и заведа в болницата.
Не искам.
Няма да ходя, оставам тук.
Между другото…
за първи път се срещнахме в болницата, нали?
Така ли беше? - Така е.
Наистина?
6 години по-рано
Наздраве на всички! Внимание!
Защо се забави? - Открили са нещо. Тази стая ли?
Какви са тези ужасни викове?
Новите много смешно разпускат.
Влизай!
Мин Йонг!
Какво стана? - Припадна. В безсъзнание е.
Не стига, че закъсня, но и повали красивата ни колежка!
Заради мен ли е на пода?
Тя кърви. И не идва на себе си. - Да я заведем ли в болницата?
Пак Сон У, ти я заведи! - Аз ли? Тъкмо дойдох!
Преди да дойдеш, ние се веселихме. Всичко развали! Води я в болницата!
Чао.
Събуди ли се вече?
Кой сте вие? - Кой съм аз ли?
Твоят колега. - Колега?
Никога не съм те виждала.
Разбира се! След като се сблъска с мен, веднага припадна.
Как се казваш?
Чу Мин Йонг.
Добре, Чу Мин Йонг. Явно са те назначили,
докато бях в командировка. Слушай ме внимателно!
Знаеш ли какви хора много ме дразнят?
Които не могат да се контролират. Пияници като теб.
По път за тук ми дърпаше косата. Повърна 3 пъти върху мен.
Подиграваше се на таксиметровия шофьор, защото беше плешив.
Хленчеше да те нося и сега ме боли гърба.
Направи истинска комедия в чакалнята.
На всеки срещнат се кълнеше,
че си репортер в CBM. Направи ни на идиоти.
Безобразна си.
Чу Мин Йонг, сега ми падна!
Очаквай животът ти в службата да стане много весел.
Добре.
Какво е това "добре"? По-добър отговор не можеш ли да измислиш?
Толкова ли си тъпа? Как стигна до тук?
Съжалявам.
Знаеш ли, говориш много добре. Обожавам такива мъже.
Какво? - Ти си страхотен!
Всъщност, имаш ли си гадже?
Изглежда, че не.
Как е възможно да вземат такава глупачка на работа?
Ти ме нарече глупачка, нали?
Държеше се като такава.
Всичко си спомням.
Всяка твоя дума.
Странно е.
Не разбирам откъде са тези спомени,
но много ми липсва това време.
Аз…
Събуди ли се?
По-добре ли си?
Спомних си още нещо.
Вторият ми баща… Той е адвокат в Бостън.
Нали?
Мисля, че да. Въпреки че не съм го срещал.
Как така?
Вече си имам баща. Ами баща ми?
Кой от тях е истинският?
Аз направих грешка.
Получи се така заради мен.
Извинявай.
За какво говориш? Нищо не разбирам.
Искаш ли да заминем?
Къде?
Където никой няма да ни намери.
Ако поискаш да те заведа на края на света, с радост ще го направя.
Ако предпочиташ да си останем роднини,
аз ще ти бъда най-добрия чичо.
Ако въпреки това решиш да се срещаме тайно,
нямам нищо против.
Ще направя каквото поискаш.
Избра ли си вече?
Ще ти донеса още лекарства.
Но първо трябва да хапнеш. Почакай малко.
"Защо не идваш?"
"Намери ли го?"
Да намеря какво?
"Това, което ти оставих."
Първо си хапни. - Како…
Какво е това? - Това ли?
Миналата седмица го пратиха от полицията.
Твое е, затова го оставих тук. - Мое?
Казах ти вече, че след пожара бяха взели всички улики.
Разследването приключи и върнаха всичко.
А оставил ли съм нещо в клиниката?
И това е мое? - А нима не е?
Имало е твоите пръстови отпечатъци.
Единствената улика, която не е изгоряла в пожара.
Никога не съм я виждал преди, но на нея са моите отпечатъци.
Има моите отпечатъци. Понеже не е мое, явно е твое.
Ще го запазя за теб 20 години.
Но защо не идваш да ме видиш?
Ако ти си аз, щеше да удържиш на думата си.
Болница "Хансо"
Какво е това? Сцена от филм? Защо си толкова сериозен?
Какво става? Отново ли създаде проблеми?
Мин Йонг изчезна. - Какво каза?
24 часа не мога да се свържа с нея.
Трябва да кажа на главния лекар, но какво точно да кажа?
Как така не можеш да се свържеш? Не ти вдига ли?
Телефонът й е изключен.
Казах на чичо й, но щом не се обажда, явно не я е намерил.
Сон У е.
Ало? - Прощавай.
Можеш ли да дойдеш у дома? - Защо?
Мин Йонг е болна. - Намерил ли я?
Со Джун ли е до теб? - Какво?
Да.
Кажи му, че не знаеш. Не казвай, че е при мен.
Добре. - Какво казва?
Не говори ли за Мин Йонг?
Ти къде?
Тук ли си? Тя е в стаята ми. Сега спи.
Отдавна не е яла. Болят я мускулите.
Прекарала е нощта с теб ли?
Какво става? Каза, че е по-добре всичко да забрави.
Тя помни всичко. С времето спомените й стават по-ясни.
След няколко дни ще помни всичко.
Ако бях й обърнал гръб, щеше да стигне до болницата.
Не мога да го допусна. Случи се по моя вина.
Говори само за преди. Ако се събуди,
разговаряй с нея и я разсей.
Само на теб мога да разчитам. Моля те!
А ти къде отиваш? - При Чонг У.
За какво ще говориш с брат си? - Няма друг начин.
Какво си намислил?
Смятах да захвърля всичко и да напусна страната.
Какво? - Не бива да плъзват слухове.
Скандалът ще е кошмарен.
Ние сме репортери. В нашата страна не е прието.
Това план ли е? Да оставиш семейство и работа?
Мислиш ли, че ще си щастлив?
Предполагам, не.
Разбирам, че не е добър изход, но друг няма.
Въпреки всичко… - Казах ти, че мислих така.
Докато не си върнах пръчиците. - Какво каза?
Тези проклети пръчки отново се върнаха!
Сами. В най-подходящото време.
Можеш ли да повярваш?
Аз съм. Сложих ти система. Изтощена си.
Къде е колегата? - Колегата ли?
Сон У ли?
Наложи му се да излезе спешно.
Но аз съм тук, не се притеснявай.
И вие ли знаехте?
Че чичо Сон У не ми е чичо?
Знаех.
Радвам се.
Значи не съм луда.
Но… защо тогава ме запознахте със Со Джун?
След като сте знаели…
Работата е там, че… - Не мога да се омъжа за него.
Не бива.
Вече съм омъжена. Как мога да го направя 2-ри път?
Ало. - Сериозно ли мислиш да ги използваш?
Сам каза, че са прокълнати. Пак ли ще ги използваш?
Понякога се налага, въпреки проклятието.
Глупчо! Това е работа на дявола!
Затова са се върнали, въпреки че си ги оставил в миналото!
Пак попадна под влиянието на тамяна!
Отново ще съсипваш живота си заради тях?
Още щом запали първата, почувства как животът ти си отива.
Не те ли е страх от последствията? - Страх ме е.
Страхувам се до смърт. - Тогава не ги използвай!
Да потърсим друг начин.
Мин Йонг може да реши сама да се грижи за себе си.
Няма да е така завинаги. - Знаеш ли от какво се страхувам?
Намесих се в делата на Бога, за да променя живота.
А после настъпиха промени в живота и на другите,
въпреки тяхната воля.
Мин Йонг възвърна спомените си. От миналото ми пратиха пръчките.
Момчето не престава да ми пише съобщения.
Моли ме да отида. Ами ако е само началото?
Какво ще стане, ако всички действат по собствена воля?
Не знам какво ще предприемат и какво ще се случи.
Не съм Бог. Не мога да предвидя събитията и да ги контролирам.
Смятах, че щом аз намерих пръчките, изборът ще е мой.
Сега вече вярвам, че те ме намериха и избраха.
Какво искаш да кажеш?
Че пак се върнаха при мен, защото трябва да свърша още нещо.
Затова реших да вярвам,
че ми се дава възможност да върна нещата в нормалното им положение.
Не знам какво ще се случи. Може отново да не се получи.
Но… аз дори се върнах от смъртта.
Брат ми също. Какво по-лошо може да стане?
Какво ще кажеш на Чонг У?
Не аз реших да намеря пръчиците. Решението беше на брат ми.
Пръчиците му принадлежат.
Колко лошо сте се скарали,
че чак си е изключила телефона?
Трябва ли да кажа на майка й?
Недей. Кой още знае?
Казах и на Пак Сон У.
Както и че сме се скарали. Но той не успя да я намери.
Ясно. И аз ще я потърся. Върви.
Съжалявам.
Влез.
Зает ли си?
Не.
Заповядай.
Мога ли да седна?
Да, разбира се. Искаш ли кафе?
Не, вече пих.
Защо…
Не очаквах да дойдеш в болницата.
Всъщност… заради Мин Йонг ли си тук?
Со Джун ми каза преди малко. От вчера не може да я намери.
Не знаех, че са се скарали. Изглежда е нещо сериозно.
Сватбата е след 2 дни. Какво ще правим сега?
Мин Йонг е при мен у дома.
Какво? - Болна е и си почива.
Няма да дойде на сватбата.
Какво означава това?
Мин Йонг вече е омъжена.
За мен.
През декември миналата година бяхме на меден месец.
Затова не може да се омъжи отново. - За какво говориш?
Не те разбирам. Как така? - Трудно е да се повярва.
Но това не е кръвосмешение, както на другите им се струва.
Вторият баща на Мин Йонг е Чу Сънг Хун, адвокат в Бостън.
Ти не си й баща.
Всичко започна от тях.
Те ти принадлежат, затова дойдох да говоря с теб.
Намерих ги за теб.
Защото… докато ги търсеше, ти умря на Хималаите.
Преди година.
Ей, момче!
Защо закъсняваш? Знаеш ли колко е часът?
Изникна нещо спешно. - Спри да отсъстваш от партитата!
Заради теб, пак трябва да го правим!
Ако рейтингът утре отново е висок, пак ще направите.
Откъде си толкова сигурен?
Мислиш ли, че ще скочи?
Сигурен съм.
Утре пак ли ще има бонуси от това?
Добре! Постарай се за рейтинга утре и ще ти купя каквото поискаш.
Ало. - Как е Мин Йонг?
Точно заспа.
Со Джун ме попита дали да съобщи в полицията. Какво да му отговоря?
Да му кажа ли, че е тук?
Почакай още малко. Нека първо брат ми да вземе решение.
Какво му каза?
Всичко. - Всичко ли?
Какво по-точно? - Абсолютно всичко.
Знам, че звучи безсмислено, но всичко, което ти казах, е истина.
Ти разследваше тази мистерия.
Аз бях първият, който ти повярва.
През декември миналата година
бях в Непал, за да разпозная трупа ти.
Държал си в ръка тези пръчици в момента на смъртта си.
Какви глупости ми говориш?
Това е машина на времето, която те връща 20 год. назад.
Всяка една тамянова пръчка.
Какво каза? - Умря, когато ги търсеше.
Помислих, че си искал да се върнеш в миналото,
за да предотвратиш смъртта на татко. Така ли е?
Също така, да се срещнеш отново със сегашната си жена.
Изпълних желанията ти вместо теб.
Аз ви събрах отново.
Казах на Мин Йонг телефония ти номер.
Какво?
А ти как разбра телефония ми номер?
Един чичко ми го даде. Каза да ти се обадя.
Кой е той? - Не знам. Не го познавам.
Не знам. Не го познавам.
После отидох да спася татко. И видях всичко с очите си.
Как ти уби татко.
Кой сте вие? Кой сте?
Ти ме лиши от баща. Ти ме лиши и от майка.
После просто ме захвърли на произвола на съдбата.
След това се върна като жив мъртвец.
Накара ме да загубя цялата си младост в омраза към Че Чин Чол.
Остави ми проклетите пръчки,
за да открия тайни, който не искам да знам!
Отне ми всички щастливи спомени!
И моето момиче също!
Исках да направя добро.
Но стана само още по-лошо.
Ти уби татко.
Приятелката ми стана твоя дъщеря.
Видях всичко. Знам, че не си го направил нарочно.
Какво ти наговори татко тази нощ, как удари мама…
Разбирам, че си нямал избор.
Но все още не мога да ти простя, защото ме лъга 20 години.
И не си плати за греховете.
Ако не беше се подал на Че Чин Чол, и беше поел отговорността…
Най-малкото, всичко нямаше да е толкова ужасно.
За майка. И за Че Чин Чол, който може да е биологичният ти баща.
Председател Че се промени в онзи ден.
Той престана да се страхува и загуби всякаква съвест.
Ако не беше онзи ден, той нямаше да се превърне в чудовище. Нали?
Затова те питам.
Имаш ли достатъчно смелост да си платиш за престъплението?
Това засяга само мен и теб. Трябва да поемем отговорността.
Не искам да гледам как Мин Йонг плаща за нашите грешките.
Ако само се съгласиш,
с помощта на последните пръчки, ще върна предишния ни живот.
Разбира се, само ако си съгласен.
Ало. - Вярвам на всичко, което каза.
Странно е, но ти вярвам.
Сега вече те разбирам.
Тогава не можех да те разбера,
но сега всичко ми е ясно.
Ти си бил непознатият.
Винаги съм мечтал да се върна в миналото.
И престава си нямаш…
колко много съжалявах за постъпката си цял живот.
Не съм спал спокойно нито една вечер през тези 20 години.
Тогава се надявах,
че след няколко години всичко ще забравя.
Но не можах.
Спомените ме мъчат дори и сега.
А от мига, в който ти разбра всичко, животът ми е като ад.
Исках да умра, но не можах.
Заради семейството си.
Мисля, че на теб тази възможност ти е дадена от Бог.
Не всеки има този шанс.
Колко хора живеят със съжаление в сърцето си?
Цяло състояние е да имаш шанс да промениш нещата.
Още помня деня от преди 20 години,
когато оформях документите за имиграция.
За мен беше ежедневно мъчение.
Всеки път, когато виждах полиция, ми се искаше да се предам.
Но не можех.
Ако се върнеш и ме убедиш да го направя,
аз ще намеря сили да се предам.
Направи го за мен.
Ако се върнеш, всичко ли ще си дойде на мястото?
Това и аз не знам. Нито веднъж не се получи както го мислих.
Възможно е животът ми да се промени напълно.
Но… мисля, че трябва да върна стореното.
Защото още от начало всичко се обърка.
А жена ми? Беше ли щастлива с адвоката?
Доколкото ми е известно, да.
А Мин Йонг?
Беше лъчезарна, както сега.
Тогава го направи. Искам да оправиш всичко колкото се може по-скоро.
Скоро е сватбата.
Направи го преди това, за да не травмираш жена ми.
Искам да кажа Ю Джин.
Притеснявам се за нея.
Възможно е днес да е последният ми ден.
Няма да е последният. Иначе всичко това губи смисъл.
Разказах ти, за да не живееш като скитник до края на дните си.
За мен е по-добре. Когато чух, че съм умрял на Хималаите,
помислих, че е точно като за мен.
Не казвам, че животът ми е лош.
Но винаги съм чувствал, че нещо не ми достига.
Това няма да стане.
За мен е по-добре.
Скъпи! - Да.
Защо изведнъж ме покани на вечеря? Дори не можах да се преоблека.
Дори помислих, че съм забравила годишнината ни.
Все пак, можеше да я забравя заради сватбата Мин Йонг.
След това погледнах календара.
След 2 седмици е. Случило ли се е нещо?
Просто така… - Само така ли?
Отдавна не сме идвали тук с теб.
Какво ти става? Но се радвам, че ще вечеряме заедно.
А, да. Днес говорил ли си с Мин Йонг?
Не мога да се свържа с нея. - Сигурно е заета.
Виж я ти… Омъжва се и вече не мисли за родителите си.
Тогава хич да не ни търси после да гледаме внучета.
Гладен ли си? Какво ще си поръчаме?
Да опитаме нещо ново.
До 21:00 ч. винаги стоях в магазина на жена ми.
Не пропусках нито ден.
Там ще можеш да ме намериш.
Йонг Су. - Да, господине.
Ще дремна 30 минути. Никой да не влиза.
Добре.
Какво решихте? Искам да знам.
Отивам сега. Всичко ще е както преди, ако планът ми проработи.
Не се изненадвай.
Ами ако изведнъж съсипе здравето ти? Едвам спасих живота ти.
Отивам у Донг У.
Тя все още си е у тях. - Добре, отивай.
Виж я само! Забраних й да се връща толкова късно.
Да, магазин "Флър Рекърдс" е.
Как ме намерихте?
Това е онзи човек.
Личните му данни са неизвестни. На теб познат ли ти е?
Не.
За кафе е късно вече. Имате ли зелен чай?
Да, ще ви донеса. - Ти искаш ли зелен чай?
Два чая, моля. - Да.
Не!
Какво има?
Ако видиш някой, който прилича на него, веднага ми се обади.
Бъди бдителен и се оглеждай.
Трябва да се отървем от него.
Ако го изпуснем, с всички нас е свършено.
Не може да отиде сега.
Какво се е случило, скъпи?
Пак Чонг У.
Кой сте вие?
Изненадах се, че те няма. Разбрах, че винаги мога да те намеря тук.
Трябва да се отървем от него.
Ако го изпуснем, с всички нас е свършено.
Превод: eti_sa Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2013